Ursäkta, gravida dam. Jag får min radar lagad på måndag.
- Bor du i New York? - Jag bor här. Du är ju skamlös.
- Hon var i sjätte månaden. - Jag flirtade för att uppmuntra henne.
- Var det medlidande? - Jag jobbar på det.
- Den andra kvinnan då? - Blind.
- Som kärleken. - Vi hyr en båt.
- Är du rädd att du ska sträcka dig? - Nej.
- Vi tar en tur på sjön. - Nej, jag gör slut med dig.
Gör det i båten.
Nej...
Vad är det nu?
Gud, du menar allvar.
- Det har inget med dig att göra. - Är det sant?
Jag...
kan bara erbjuda dig det vi har nu-
-tills det tar slut. Och det tar slut.
Jag kunde väntat med att säga det, men det hade inte varit rätt mot dig.
Jag fattar inte det här.
Hur kan du vara så säker? Vi har bara känt varann i ett par veckor.
- Du känner mig inte ens. - Kanske inte, men jag känner mig.
Jag är ledsen.
- Jag letar efter en havsabborre. - Ligger den inte på serveringsbordet?
- Nej. - Jag ska mörda den jäveln. - Fakir!
Har du flyttat på min fisk? Lyssna nu. Har du flyttat på min fisk?
Kan det vara den som ligger här och är utklädd till fjällröding?
Det är den satans fiskhandlaren. Jag börjar bli förbannad.
Jag förstår hur du känner dig. - Var är bouillabaissen, Netto?
- Den har sjudit där i 20 minuter. - Grytan är tom.
Grytan är bouillabaisse-lös.
- Vad har du här? - Smaka.
- Kurkumin? - Nej.
- Tre eller fyra? - Fyra.
Den är perfekt. Grattis.
- Ett ögonblick till. - Ursäkta, jag ska träffa Will.
Självklart.
Jag tar det.
- Vad hände med Lynn? - Jag tror att jag brände den kakan.
Det står ny smet vid dörren.
Jag är en hygglig kille, va? Jag är snäll och schysst mot min personal.
Är det ett misstag? För ibland har en medarbetare lagt sig i mitt privatliv.
Om det inte känts som om jag förde tjejerna till slakt-
-hade jag hivat in dem åt dig.
- En varning biter inte på dig? - Nej, det är som en grekisk tragedi.
Okej, jag har dåliga nyheter... Nu kastar jag ut er.
Så att andra människor kan äta. Här är era notor. Ta dem nu.
Den goda nyheten är att jag bjuder på drinkarna i baren. - Jag tar det.
Tjejer, vad ska jag ta mig till med er?
Ska jag sätta er där ute?
- Innan min bartender lämnar sin fru. - Jag ska ändå skilja mig, tro mig.
Behärska dig, Tommy.
Eriko...
- Har du för mycket att göra? - Det är rena dårhuset. Väntar du?
Vi har satt på värmen.
Champagnen kommer strax.
Klarar du dig? Jag kommer sen.
- Äntligen. Jag är hemskt ledsen. - Är det Will Keane? Ja, jävlar.
Du har inte förändrats ett dugg. Har du slutit en pakt med djävulen?
- Ursäkta... - Lägg av, din sabla fåne!
Det är Dolores Talridge.
- Dolly! Det är inte sant... - Akta min cocktail!
Förlåt.
- Herregud... - Ja, tiden far hårt fram med mig.
- Var inte dum, du ser jättebra ut. - Will... snacka inte skit.
Mår du bra, älskling? Du ser sjöskumsgrön ut.
- Jag mår bra. Det är han. - Ja, hur gammal är han?
Vem bryr sig? Han är ju rik. Men du kan få slåss om honom.
Hälsa på min gamle kompis.
Han är oemotståndlig. Han heter Will Keane.
Han äger den här svindyra krogen.
Svindyra? Var får man annars rödbetssallad för under 35 dollar?
Den chilenska havsabborren var jättegod. Jag heter Shannon.
- Jag heter Simon. - Hej på dig, Simon.
Och vems födelsedag firar ni?
Födelsedagsbarnet råkar vara min dotterdotter Charlotte.
- Är det Katies dotter? - Det kan du ge dig på.
Hon har ju Katies ögon.
Och hon är jättebegåvad.
Visste du att hon ur tomma intet skapade alla våra galna hattar?
- De är jättefina. - Min blev bäst. Rätt fräck, va?
- Elegant. - Gudomlig, va?
- Du skojar inte? - Har jag nånsin ljugit för dig?
Det är jättefina hattar.
Kan du prata?
- Tack. - Så du är Katies dotter. Du är du...
- 22 år och okysst. - Det tror jag inte på.
- Grattis på födelsedan, Charlotte. - Tack.
- Kul att se dig igen, Dolly. - Detsamma, Will. Tack.
- Kul att träffas. - Hej då.
- Mitt hjärta bultar. Eller är det ditt? - Det är mitt.
- Han är för gammal för Charlotte. - Han är urtjusig.
- Var har du träffat honom? - I Newport. Han kände din mamma.
Tack, Melissa. Hej då!
När du bjuder en minderårig tjej på champagne vet jag hur det blir.
Hon är 22. Jag känner hennes mormor.
- Säg att du inte går ut med henne. - Med mormodern? Aldrig i livet!
Snygga killar som du får så mycket sex att hjärnan smälter.
- Det är ingen risk hemma hos oss. - Sluta, jag står på din sida.
Jag smälter minst tre gånger i veckan.
- Tur för honom att jag är gift, va? - De hade inte ens sett åt honom.
- Du tänker göra det, va? - Vad är det med er två?
Jag log mot henne och hon rodnade. Varför skulle jag gå ut med henne?
Sluta, du är bara avundsjuk!
- Okej, kärring, jag är klar. - Det är inte jag.
- Kan vi inte börja med godmorgon? - Herregud, förlåt mig...
- Vem är det? - Gissa.
- Du? - Ja. Vem trodde du att det var?
Min kompis Simon. Han ringer alltid morgonen efter för att...
ja, du vet, skvallra.
- Vill du prata med min mormor? - Nej, jag ringde dig.
- Gjorde du? - Jag har ett litet problem.
Jag ska på välgörenhetsmiddag. Du vet, smoking och hela köret.
Sak som är värd stöd, kass mat. Och jag undrade...
Jag vill att du gör en hatt till mig.
Inte till mig, utan till min dam. Jag bär hatt bara på Yankees-matcher.
Jag vet inte vad hon har för storlek. Och jag vill inte fråga henne.
- Det ska bli en överraskning. - Är det tjejen från baren i går kväll?
- Nej. - För hon hade abnormt litet huvud.
Det förklarar bristen på samtalsämnen.
- Jag kan göra hatten justerbar. - Jättebra.
Men det är lite riskabelt så här.
Sluta, du klarar det. Livet belönar de våghalsiga få. Du klarar det.
- Kan du ge mig lite inspiration? - Som vad då?
En bild - hatten är som...
Som... en kvinnas höftlinje.
När kan jag få den?
- Låt oss säga... om två veckor? - Bra. Du får till på torsdag kl. 16.
En sak till...
- Du säger "wow" rätt mycket. - Jag vet.
- Du är vuxen nu, när ska du sluta? - Snart.
- Vi ses på torsdag. - Okej. Hej då.
- Hur är det, Mikey? - Kan inte klaga.
- Du är lite tidig, va? - Det säkra före det osäkra i regnet.
- Will Keane? - Gäst.
Han ska på fin bjudning i kväll.
- Han bor på plan 24. - Tack.
Tony, det var ingen äkta parmesan. Det var mer kass peccarino.
Jag vet skillnaden. Priset är ett annat.
Tack. Hej då.
- Du är sen. - Jag fick ingen taxi och tog t-banan.
Ja ja, det är lugnt.
Varför vara ung och vacker om inte för att låta män vänta?
Jag är besviken, jag såg fram emot en halvtimmes spänd förväntan till.
Jag kan gå och komma tillbaka.
För sent.
Vad har du med dig?
Prova den.
- Jag är plaskvåt. - Det är lugnt, prova den nu.
Du får försöka föreställa dig hur den ser ut på din vän.
- Är det en kvinnas höftlinje? - Är det det?
- Vad synd. - Varför det?
Hon kommer inte.
- Vem? - Min dam.
Hon ringde och sa att hon var förkyld. Fast det lät mer som hicka.
- Betyder det att du inte ska gå? - Inte ensam, nej.
Om inte...
Vad då?
- Nej, nej... Nej, glöm det. - Vad tänkte du säga?
Jag vet inte...
Du vill inte följa med, va?
Glöm det, tack så mycket.
- Det är bara... - Nu har du hicka.
Jag följer gärna med dig. Du är fantastisk.
Kära nån.
- Det måste vara jag. - Ja, det måste det.
- Tycker du att jag är för gammal? - Nej, jag samlar på antikviteter.
- Eller jag tänker börja. - Vi uppskattar det.
Jag följer gärna med, men jag är rena katastrofen.
Jag vet inte det. Med lite spackel och färg är du i skick som ny.
- Vill du se klänningen? - Finns det en klänning?
- Varsågod, fröken. - Tack.
Om du behöver nåt så sitter jag där bak.
Säg mig varför du valde just min restaurang för din fest?
Jag var tvungen att välja ett ställe och hade läst en artikel om dig.
I den där tidningen, ja.
- Den var så pinsam. - Nej, jag tyckte att den var bra.
Du dansar inte, du svävar.
Det har jag från pappa. Jag brukade stå på hans fötter.
Då svävade jag.
Mamma dansade också jättebra. Fast det visste du, va?
Vi dansade några gånger, ja.
Och nu dansar du med mig. Hur sjukt är det?
Hon var en fantastisk kvinna.
Jag hade suveräna föräldrar. Jag hade tur.
Ska vi dansa den här?
Så där.
- Vill du ha nåt att dricka? - Gärna lite champagne.
Hitta ett bord, så kommer jag.
- Klarar du dig? - Ja då.
Jag måste komma, jag jobbar ju på museet. Vilken var din ursäkt?
- En träff, kan man säga. - Med Will Keane, va?
- Ja. Känner du honom? - Bara ryktesvägen.
- Jag heter Lisa Biloy. - Charlotte. Kul att träffas.
Hurdan är han?
Jäklar, jag ser en viktig sponsor som jag måste fånga. Mycket nöje.
- Här har du. - Tack.
- Vem var det? - Lisa nåt.
- Skål för... - Oss!
Vissa faller in i kända mönster.
Nästa steg är att man direkt ser vad människor går för.
Och om det är en kvinna som man är kär i, så...
Redan från första stund vet man hur det kommer att sluta.
Det jag tycker om med dig är att du helt saknar motstycke.
Därför är du helt oförutsäglig.
Herregud... Det måste vara en lättnad.
Vad då?
Att äntligen få dra den harangen för en kvinna som det stämmer in på.
För jag är allt som du nyss beskrev. Och mycket mer.
- Mina yogalärare kallar mig "unik". - Hur sa?
- Unik. - Klok man. Han stöter inte på dig?
Det är en kvinna. Men du är det hon kallar "typisk".
- Det säger du? - Absolut. Och jag kan bevisa det.
- Vill du att jag gör det? - Försök då.
Kom hit.
Jag menar allvar.
Kom närmare.
Närmare.
Är det nära nog?
Jag hoppades på att tyngdkraften skulle fixa resten.
Jag är kanske typisk.
Vi borde gå.
Jag känner doften av regn.
När lärde jag mig göra det?
Vad ska vi göra...
med det ögonblick som vi befinner oss i nu?
- Gud, vad du ser skyldig ut. - Jag tänker.
- Är du hungrig? - Ja.
Det är faktiskt oartigt att glo på en tjej när hon äter som en gris.
Det här är inte rätt.
Du är...
- Ung? - Ja.
- Jag är... - Gammal.
- Äldre. - Mycket äldre.
Men grejen är...
Jag tycker om dig, så jag vill göra allt väldigt klart från början.
För att undvika missförstånd längre fram.
Det jag vill säga till dig är...
Det enda jag kan erbjuda dig är det som vi har nu.
Inte mer, bara det här. Tills det tar slut.
Det jag menar är... Vi har ingen framtid.
Jag vet.
Jag är sjuk.
- Vad menar du? - Det är mitt hjärta. Ingen...
Ingen trodde att jag skulle leva så här länge.
Jag tycker om dig, så jag vill göra allt väldigt klart från början.
Så att vi undviker alla missförstånd längre fram.
Hon är den perfekta kvinnan. Ung, vacker och döende.
- Det är inte roligt. John. - Nej, jag vet, det är tragiskt.
- Hon är så ung. - Nej, du är tragisk.
- Du borde inte ens göra det här. - Varför inte?
Det är så fel.
- Det känns inte fel. - Inte för dig, för du ser på henne.
Men jag ser på dig och ser inget rätt i det.
Okej. Då avslutar jag det.
- Tja, jag vet inte... - Bestäm dig! Vad ska jag göra?
Det är kanske inte så dumt.
Det gör en ledsen tjej glad och får en desperat man att tänka.
Kom bara ihåg en sak: var snäll mot henne.
- Vad menar du med desperat? - Var snäll mot henne.
Ser man på, ser man på, ser man på...
Hon kommer snart ner. Hon är där uppe och gör sig fin.
- Han är här! - Okej, jag kommer.
Stig in.
- De här är till dig, Dolly. - Tack så mycket.
De är jättefina.
Jättefina.
- Ska du ha en sup? - Ja.
- Whisky? - Ja, utan nåt i.
Beklagar röran.
Min husa dog för 14 år sen och har varit omöjlig att ersätta.
Vad ska jag säga, Will? Tiden är en tjuv.
Ena dan är man äckligt rik-
- och nästa har man tur om man har råd att köpa pistagenötter.
Ja, det är lustigt. De flesta av oss är unga... hur länge?
Runt en och en halv minut?
Men inte Katie. Katie kommer alltid att vara ung.
Hennes man också, för den delen.
Den tanken tröstar mig ibland.
Tack.
Vem hade kunnat tro vad tiden hade planerat för henne?
Förlåt, jag borde ha ringt efter olyckan.
Fast å andra sidan...
så älskar tiden andra människor. Som dig, till exempel.
Du är dig på pricken lik! Lika stilig som vanligt.
Och du är i farten igen, ser det ut som.
- Du, Dolly... - Låt henne vara ifred.
Hon är sjuk.
Hon är mycket sjuk, Will.
- Vad talade ni om? - Ingenting.
- Bara om hur lik du är din mamma. - Ja... du är lik henne.
Är du klar?
Ja.
Hej då, Dolly.
- Lyssna inte på henne. - Ha det så kul!
Se positivt på det. Om jag inte var sjuk hade det här inte funkat.
Vi hade aldrig suttit här. Vi är helt fel för varandra.
Ja, jag vet. Jag kunde ha varit din pappa.
Jag föredrar typ "farbror".
Tycker du att vi ska bryta?
Är du rädd att du ska känna nåt?
Se det så här: vi kan njuta av det så länge det varar.
Och du behöver inte betala fullt pris.
För om ett år är jag en snyfthistoria som du kan ragga nya tjejer med.
Du utmålar mig till nåt patetiskt. Och jag tänker inte svälja det.
Sanningens stank! Usch...
"O, värld, jag kan ej hålla dig nära nog."
"Dina vindar, dina stora grå skyar, ditt dis som omsluter allt."
Det känns som om det blir regn. Ska vi fika? Vi kan ta taxi...
Nej! Överger du universum och mig för en caffe latte?
Vi gör det inte. Vi gör inget tanklöst.
Kan vi inte tala om det faktum att du är sjuk?
Jag är ju här och nu. Vi talar om dig.
- 49 år... - 48!
Berätta om dina 48 år. Dela med dig av det.
Du ser på mig på ett sätt som jag inte gjort mig förtjänt av.
Gör dig förtjänt av det då. Gör dig förtjänt av det, snälla!
Vad vill du att jag ska göra? Ut med det.
- Vad gör du? - Jag behåller den.
- Det är ju min klocka. - Ja.
- När får jag tillbaka den? - När du har glömt att jag har den.
Så strör man ut dem...
Vad är det?
- Din mamma gjorde så där. - Är det sant?
Det var så vi träffades. Jag var servitör...
på Beach Club. När jag gick förbi med brickan snodde hon garnering.
- Vad mer gjorde hon? - Vad menar du?
Inte vet jag, små egenheter.
- Hon åt glass med gaffel. - Är det sant?
Hon skrev jättebra brev.
Men hon kunde inte stava.
Hon var McGovern-demokrat, men otroligt snobbig - du anar inte.
Hon nynnade alltid.
- Stephen Stills var favoritsångaren. - Vem?
Strunt samma.
Vad mer...?
Med tanke på när hon var ung höll hon rätt bra på sig.
Jag tror att hon provade knark en gång.
En livräddare gav henne en hasch- kaka. Hon spydde ner honom.
Hon skrattade precis så där.
Hon älskade ord och dikter.
Hon var unik.
Okej, hör ni!
Vad sägs om en skål?
Välkommen!
Jag tror att dina vänner tycker bättre om mig än om dig.
Det är möjligt.
- Mina vänner tycker bäst om mig. - Vart vill du komma?
- Att jag leder i kärlekstävlingen. - Kärleken är ingen tävling.
- Vår kärlek är det. - Vår kärlek?
Vi kör hårt, va? Varför inte?
- Jag måste berätta en sak... - Vad då?
Jag hade aldrig nån dam till den där välgörenhetsmiddagen.
Jag har faktiskt undrat över det. Så jag gjorde hatten åt mig själv?
- Och du köpte klänningen till mig? - Ja.
Gjorde du allt det för att få tag i mig och bearbeta mig?
Till att börja med så har du jättebra smak - klänningen var fantastisk.
Du hade inte behövt ljuga. Om du ville förföra mig kunde du ha frågat.
Det är inte "förföra", utan "fråga". Och kvinnor älskar när man ljuger.
Det finns inget i hela världen som jag hellre hör än sanningen.
- Nu krossar hon mitt hjärta igen... - Till och med han gillar mig bättre.
Du är avskedad.
- Kom igen, det är bara... - Nej!
Det är inte sant!
Andas, andas.
Det är inte helt sant. Neuroblastom är en elakartad mjukvävnadsförändring-
- men inte cancer. Vanligast bland barn, sällsynt bland unga vuxna.
I Charlottes fall sitter tumören i brösthålan. Den växer snabbt-
- och svarar inte på strålning eller cellgifter.
Alternativ behandling då? Österländsk medicin, nånting?
Man mässar inte bort det här.
Charlotte är experten på det.
Till slut behandlas hon mot smärtan.
Och som sista utväg kan vi nog operera, men det är riskabelt.
Så riskabelt att Charlotte skriftligt har förbjudit oss att operera henne.
Har ni nån uppfattning om...
hur lång tid hon har kvar?
Ett år. Kanske ett år som bäst.
Visst är hon ett riktigt charmtroll?
Vad vet du om kambodjansk valuta?
- Klarar ni er? - Ja tack.
NEW YORKS INDIANMUSEM LISA TYLER
- Helt otroligt! - Visst skulle hon kunna ha burit det?
Vem?
"Hopp är en varelse med fjädrar som sitter uppflugen i själen."
Woody Allen?
Emily Dickinson. Den största poeten nånsin. Ditt kulturlösa svin!
Vi har alla våra områden. Jag är matexpert. Fråga mig om mat.
Varför är du matexpert? Vad är det för speciellt med mat?
Mat är det enda...
vackra som verkligen ger näring.
Var det ett citat?
Det var jag.
Ursäkta.
Kvinnan som precis gick förbi och gick in där...
- Var inte det Lisa? - Jo.
- Lisa Tyler? - Ja.
Kan du...
Nej... Tack.
Kom in. Gud, vad fina ni är!
- Var är flickorna? - Där uppe.
Du är en hund. Herregud... Det finns mat och dricka i köket.
Vill du ge godis till barnen som kommer?
Ett, två, tre! Skratta inte, då får vi snor i det.
Var är snoret?
- Vov! Vov! - Ska du ha ett ben eller nåt?
Bit bara i äpplen.
Gissa vem!
Det är... Det är Mirakelkvinnan!
Jag fick den!
Du ska få en ledtråd: jag var det bästa som nånsin hänt dig.
- Då kan det inte vara Lynn McHale. - Gud, vad du är elak!
- Var är barnen? - Där uppe.
Fortsätt dyka efter äpplen.
- Bara en till. - Om ni lovar att sätta på pyjamas.
- Lovar ni? - Ja.
Okej, vilken? Nu vet jag: "Fjärilarna."
"Två fjärilar drog ut vid middagstid och strosade över en ström."
"Sen klev de genom himlens valv och vilade på en stråle."
"Och sen tillsammans for de bort på glittrande hav."
"Och de har aldrig siktats sen i nån av världens hamnar."
När vi dök efter äpplen som barn så åt vi det jäkla äpplet!
- Ungjävlarna tar pengen och sticker. - Ut för att köpa crack.
- Var är min lilla hundvalp? - Jag tror han är där uppe.
Där är du ju.
- Vi var uppe på taket och tittade... - Barnen sover.
John har gjort det jättefint där uppe. - Lynn, det här är Charlotte.
- Kul att träffas. - Det samma.
Nåt säger mig att du är arg på mig.
Vad är det?
Jag undrade bara...
om du hade sex med henne.
Med Lynn?
Nånsin?
- Det svaret säger allt. - Hon är en gammal flickvän.
Jag menade nu i kväll.
- På taket. - Du menar inte allvar?
Du menar allvar. Nej, så klart inte. För det första är det inte min stil.
- Och för det andra... - Du har en flickvän.
Är det inte jag som ska säga det?
Varför skulle jag göra det? Det vore helt ologiskt.
Det var det...
Jag tänkte...
"Vi är så lyckliga. Varför skulle han göra det?"
Sen tänkte jag att om du hade gjort det, så hade du sett skyldig ut.
Och det gör du inte. Du ser helt avslappnad ut.
- Där ser du. - Men du är en kvinnotjusare.
Du var kvinnotjusare. Och vad exakt är det?
Nu börjar det...
Det är en man som ligger med många tjejer och ljuger övertygande om det.
Jo... men i det här fallet har jag inget att ljuga om. Inget hände.
Det är nåt visst med att vara sjuk, i mitt hjärta...
som gör att jag känner varje slag.
Jag vet om du ljuger.
Åh Gud...
Herregud!
- Kan du stanna, snälla! - Gör det inte.
Charlotte!
Varför?!
Jag har aldrig låtsats vara det jag inte är.
- Varför? - Varför? Som du vill...
För att jag kände för det.
För att ingenting hindrade mig.
Men kärleken då?
Varför måste du vara så barnslig? Det var inget, betydde ingenting!
- Om jag kunde förändras... - Men kärleken då?
Vet du...
Det här är helt fel. Det var ett misstag från allra första början.
Du är ett barn, jag ett kryp. Du har bättre saker att göra din sista...
under din tid...
i stället för att ödsla din tid på en man som jag.
Det är årets läskigaste natt men bara en sak skrämmer mig:
Att vi kanske aldrig hade mötts. Kram Charlotte.
Ah, se vem som kommer här! Amhersts skönhet.
- Jag har sett den minen förut. - Har du?
Flera gånger.
Och alltid av samma skäl.
Du sa att mamma och Will bara var vänner.
De var vänner. Men hon var helt galen i honom.
Hon låg aldrig med honom.
Kanske för att hon var lite gammaldags.
Men hon var smart.
Hon gjorde misstaget att säga till honom vad hon verkligen kände.
Det var på klubben i Newport. Labor Day-helgen. Stort partaj.
Vad hände?
Plötsligt satte han på Millie, vad hon nu hette, i nån stuga.
- Millie? - Din mammas dubbelpartner.
Varför sa du inget av det här? Du kunde ha varnat mig.
Ja, men det gjorde jag inte.
Du talar aldrig med mig, säger aldrig åt mig vad jag ska göra.
Se noga på mig, Charlotte.
- Ska jag säga vad du ska göra? - Ja!
Du är min familj.
Den enda familj jag har.
Du ska ta hand om mig.
- Var har du varit? - Hemma.
- Jag ringde tio gånger. - Jag drog ut jacket.
- Jag fattar inte. - Jag var upptagen.
- Hände det nåt på min fest? - Nej, vi hade bara roligt.
Vad är det som händer? Är det nåt med Charlotte?
- Vi gjorde slut. - Du skojar?
Det var hon som gjorde slut.
- Vad gjorde du? - Vad då, jag?
- Vad gjorde du? - Jag knullade Lynn McHale på taket.
- Du skojar. - Nej.
Nej, jag skojar inte.
Hon har stuckit.
- Vad tråkigt att du gjorde det. - Jag brände det.
Kan du inte få tillbaka henne?
- Jag brände det. - Och?
Jag fortsätter som förut.
Och hur ska du göra det?
Det hade bara blivit värre.
Med mer tillgivenhet från båda sidor som hade lett till vad då?
Det var ändå dödsdömt. Jag lämnar henne, eller om några månader så...
Nej, det här var bättre, mycket bättre...
Jag önskar att jag aldrig hade träffat henne.
Jag avskyr att behöva säga det, men kärlek kan sluta på två sätt:
Kille förlorar tjej, tjej förlorar kille. Det är alltid nån som blir kvarlämnad.
Försöker du undvika det slutar du som en ensam gubbstrutt.
- Du dör i din egen famn! - Jag bryr mig inte.
- Mr Keane! - God kväll, Michael.
Ni har besök. Hon har väntat i nästan en timme.
Lisa!
- Förlåt om jag gjorde dig besviken. - Nej, nej...
Du överraskade mig bara.
Fick du mitt brev?
Brände du det?
Jag läste det.
- Ska du med upp? - Nej tack.
Förlåt, jag planerade inte att gå hit.
Min man Peter tyckte att det var meningslöst.
- Men jag är med barn... - Grattis, Lisa. Det är jätteroligt.
Tack.
Det fick mig att vilja träffa dig.
Jag har varit sentimental ifråga om föräldraskap på sistone.
- Ser du mig som din förälder? - Ja, på ditt kassa, frånvarande sätt.
Jaha...
Hur är det med Millie, din mamma?
Det är jättebra med henne. Hon är fullständigt vansinnig.
Hon åkte till Costa Rica i somras med en man som har eget flygbolag.
Jag tror att han är vapensmugglare.
- Bryr du dig verkligen? - Nej, det gör jag nog inte.
Du själv då? Hur länge har du bott i stan?
I ett par månader. Vi flyttade hit igen från Austin.
Om du inte hade varit med i tidningen...
så hade jag aldrig känt igen dig. Jag har bara ett gammalt foto på dig.
Jag har också ett foto på dig.
Bara ett. Din mamma skickade det till mig för många år sen.
Du måste ha varit... runt tolv.
Du satt på en häst.
På sommarläger. Jag hade större tänder än hästen. En hemsk bild.
Jag tyckte att du var jättevacker.
Och du har inte förändrats alls.
- Jag borde gå. - Varför?
Jag ville faktiskt bara träffa dig. Och kanske...
- Jag vet inte. - Jo, säg det.
Jag har alltid fantiserat om att du letade efter mig.
Och du ville bara säga att du var ledsen.
Jag är ledsen, Lisa.
Får jag...
Får jag ringa dig?
Hur kom du in?
Dolly.
Kan du gå nu, snälla.
Jag måste få prata med dig.
Du har ödslat tillräckligt av min tid.
Det jag gjorde var...
mycket fel.
Och dumt.
Jag har inga ursäkter, jag...
Jag gjorde det jag gjorde, tror jag, för att jag var rädd.
Du var ett fegt kräk.
- Kan du förlåta mig? - Du svek mig för att du var nervös!
- Jag var rädd. - Tror du inte att jag är rädd?
Jag hänger fast i mitt mod med fingerspetsarna. Rör mig inte!
Försvinn från mig! Gå härifrån!
Stick!
- Du är inte bra nog. - Nej, det vet jag att jag inte är.
Jag bara...
Kan du låta mig älska dig?
Snälla. Snälla, snälla.
Snälla, låt mig få försöka igen.
Jag är så trött.
Stjärnorna är mjuka som blommor och lika nära.
Bergen är nät av skuggor långsamt vävda.
Inget enskilt löv eller ensamt blad allt flyter ihop.
Jag älskar dig.
Vi klarade det. Jättebra.
- Hej då. - Hej då!
Är du svartsjuk?
- Tror du... Jag är inte svartsjuk. - Jo, det är du!
Tycker du att jag ser svartsjuk ut? Jag är lite svartsjuk, lite...
- Se på mig. - Suveränt!
Domarna ger dig tio poäng!
Charlotte!
Doktorn...
Mr Keane, magnetröntgen och CT visar på snabb utveckling.
- Växer tumören? - Ja.
Mycket. Den har börjat hindra utflödet från hennes hjärta.
Jag önskar att det fanns... Det finns inte mycket vi kan göra.
- Det kan vara fråga om veckor. - Veckor?
- Ni sa att hon hade ett år. - Nej, jag sa ett år som bäst.
- Ni lovade mig ett år! - Ta er samman.
Förlåt...
Ni sa att operation kunde bli en möjlighet.
- Om Charlotte går med på det. - När kan hon i så fall opereras?
När det står klart att hon kommer att dö.
- Gör ni operationen? - Jag är inte kirurg.
Det svåra blir inte att hitta en som kan göra det-
- utan att hitta en som kan och som vågar göra operationen.
- Hur är det? Hur känner du dig? - Stenad...
Du krossar min hand.
Charlotte, det är en sak som jag vill tala med dig om.
- Inga tunga saker... - Sibley och jag talade om operation.
- Om papperet du skrev på. - Inga smäktande fioler.
Lägg av, det är bra med dig.
Woody, du är chefskirurg. Du måste kunna hjälpa mig.
Påstår du att inte en enda av Mount Sinais kirurger...
Ja, Sibley sa det.
Den 30. Tack.
När är doktorn där då?
Det är viktigt. Jag har en vän på Sloane Kettering som sa att...
Jag beklagar.
Jag talar tyvärr inte tyska. Jag vill tala med en doktor...
Talar ni... Var är läkaren?
Han kan inte operera i 1 1/2 vecka. Nej, våga inte lägga på!
Will!
Tack.
Hon har inte så lång tid kvar. Veckor. Kanske mindre.
Kan de inte hjälpa henne?
Doktorn säger att när hoppet är ute så kan man operera.
En heroisk operation, kallar hon det.
Jag försöker se till att det blir en hjälte som gör operationen.
Men jag har inte hittat nån.
Jag hittar ingen som vågar försöka. Men jag ska hitta nån.
För jag vill inte förlora henne. Hon får inte dö, hon är för ung.
Förlåt. Jag är här, men jag har inte rätt att vara här.
Det finns ingen ursäkt för det jag gjorde mot dig, Lisa.
Du var mitt barn.
Du behövde mig.
Jag är hemskt ledsen.
Jag vill hjälpa dig.
Med att hitta kirurgen. Jag jobbar ju med research och hittar precis alla.
Till och med dig.
Vad önskar du dig i julklapp? Du får önska dig precis vad du vill.
Vi kan åka nånstans.
- Till Bali... Timbuktu..eller Buffalo. - Har inte du en restaurang att sköta?
- Vad önskar du dig i julklapp? - Du har redan gett mig min julklapp.
Det glömde jag. Tyckte du om den?
- Vad var det nu? - Elände, hjärtesorg, smärta.
- Lycka, kärlek... liv. - Nu minns jag.
Vad kan jag ge dig?
Mer av det här.
- Jag har hittat honom. - Vänta lite, Lisa.
- Fortsätt. - Han heter Tom Grandy.
- På hjärtinstitutet i Cleveland. - I Ohio?
En av världens bästa kliniker. Han har varit på Brigham och Boston.
Han åtar sig alla omöjliga fall och kallas "mirakelkirurgen".
Han reser och föreläser mycket. Du träffar honom i dag kl. 12.30.
Kom i tid, han har bara en kvart.
Om du får honom att göra det-
- så har Charlotte en chans, för han avskyr att misslyckas.
- Mr Keane? - Goddag.
Tack för att ni tog emot mig.
Tänk om jag nån gång fick nåt enkelt.
Men det händer aldrig nuförtiden. Nackdelen med att vara duktig.
Duktig? Min dotter fick höra att ni var bäst.
Jag gör så gott jag kan.
Sist återfick hon medvetandet fort.
När hon nästa eller nästa gång igen inte vaknar fort, ringer ni mig.
- Operationssal 17 är klar. - Jag samordnar allt med Sibley.
- Jag kan inte tacka er nog. - Jag har inte gjort nåt än.
Jag är hemma.
Där är du ju.
- Var har du varit i dag? - Vad menar du?
Jag trodde att du ringde från jobbet, men John sa att du inte var där.
- Jag var i Montclair i New Jersey. - Varför?
- En möjlighet öppnade sig. - Sexuellt eller yrkesmässigt?
Sexuellt.
Jag menar yrkesmässigt.
In i hissen.
Får ni upp den hel får ni fem dollar till.
Sex dollar.
- Det är för trångt, jag tar nästa. - Är du säker?
Hej då.
- Åker du och mr Keane bort? - Knappast.
- Var mr Keanes resa trevlig? - Vilken då?
- I går. - Det var ingen resa.
Nja, men jag har aldrig varit Ohio. Tänk vad lite man sett av USA.
- Nu dricker vi varm choklad. - Hej då!
- Är den rak? - Nej.
Vad gjorde du i Ohio?
Jag träffade en hjärtspecialist som är villig att operera.
Det var exakt det du inte fick göra.
- Du gick bakom min rygg och ljög... - Lägg av nu!
- Vi har talat om det. - Du vill inte dö, du vill leva!
Jag har genomlidit det. Jag vill inte ge nån hopp när det inte finns nåt.
Varför inte? Vi behöver kanske hopp.
Jag behöver kanske veta att jag har gjort allt jag kunnat göra.
Vad skulle jag göra, Will, om du inte fanns här?
Var hade jag då varit? Allvar nu,
Det behöver du inte oroa dig för.
Jag gör det jag måste göra. Jag river papperet, träffar läkarna.
Allt du vill.
För jag vill verkligen...
Jag vill inte lämna dig.
Förstår du?
- Den är jättebra. - Vad menar du?
- Den är mycket bättre än min. - Du har väl inte?
- Förfalskning. - Flera...
Din... och min...
Will?
- Vad gör du där inne? - Ingenting.
Nej, gå tillbaka!
Vänta lite, försvinn!
- Nej, sluta nu! - Det här måste jag se!
- Försvinn nu! - Herregud!
Snart klart.
Vänta. Jag är strax klar, vänta nu.
Ett ögonblick.
Så där!
Kom och titta!
Akta.
- Det är från New York. - Grandy.
Det grejar sig.
Bara en kort stund.
"Tiden kan ej bryta vingen av fågeln."
"Fågel och vinge ihop, de följas alltid åt."
"Intet som en gång flugit"...
.. "varken lärkan eller du"...
"kan dö som andra dör."
Vad ont har jag gjort dig?
Du har förstört mig för andra kvinnor.
Jag räddade dig åt dem.
- Är plasman klar? - Ja.
- Vad väntar vi på? - På er.
- Det är inte sant. - Vad då?
Jag sitter här med min pappa och min son.
Subrip: TomTen
Text: SDI Media
Ansvarig utgivare: Pia Grünler